“תובנה” או “ראייה חודרת”. ראייה בהירה של…
[על-פי דרשה של הבודהה (Upajjhatthana Sutta), בה מופיע נוסח קצר של חמש התזכורות]
בתשומת-לב אנחנו ערים – כל הדברים משתנים:
הם מופיעים ואחר-כך חולפים, מתפתחים וצומחים ואז דועכים:
(1) בדרך הטבע, אני אזדקן – אין מנוס מזקנה;
בדרך הטבע כולנו מזדקנים – כך הם החיים.
(2) בדרך הטבע, אני אחלה – אין מנוס ממחלה;
בדרך הטבע כולנו לפעמים חולים – כך הם החיים.
(3) בדרך הטבע, אני אמות – אין מנוס ממוות;
בדרך הטבע, במוקדם או במאוחר, כולנו מתים – כך הם החיים.
(4) בדרך הטבע, כל היקר לי והאהוב עלי ישתנה – אין מנוס מפרידה;
אנחנו משיגים ורוכשים, מטפחים ומצליחים, ועדיין אין דבר שהוא חוף מבטחים:
אנחנו צוברים ואז נפטרים, נפגשים ואז ממשיכים, אנחנו ביחד ואז נפרדים – כך הם החיים.
אלו העובדות הגלויות, זהו טבע הדברים –
לא ניתן לשלוט על הנסיבות והתנאים, החיים הם לאו דווקא כפי שאנחנו רוצים;
החיים שלמים, הדברים משתנים, אבל ללא הבנה קשובה אנחנו בודדים ופוחדים, וכך אנחנו מגיבים:
אנחנו לא רוצים חולי וזקנה, מוות ופרידה, ולכן אנחנו מדחיקים ומתכחשים –
אנחנו מנסים ועושים כל מה שאנחנו יודעים כדי להתחמק ולהתעלם ולהימנע …
ועדיין, אין מקום מחוץ לחיים – אין אני ואין שלי אלא השורשים והפירות של המעשים:
(5) בדרך הטבע, לכל מעשה יש תוצאה – לא ניתן לעשות בלי לשאת בתוצאות;
כך או כך אנחנו עושים, ואין מנוס מתוצאות המעשים –
כל עשייה ממשיכה את עצמה, ללא מוצא, ולכן זו השאלה:
האם העשייה היא תגובה עיוורת לפחדים, או האם יש בעשייה הוויה קשובה לחיים?
~ ~ ~
בתשומת-לב, לאור חמש התזכורות,
אנחנו פוגשים בלב שלם את עובדות החיים,
ובכל מצב אנחנו מבינים שהמהות היא איכות הגישה לדברים –
איכות הפעולה הקשובה ברגע הזה היא איכות החיים.
כך, כאשר אנחנו קשובים לחיים, אנחנו מגלים את המתנה של הרגע הזה –
אנחנו מבינים שהאתמול כבר עבר, המחר עלול להיות מאוחר, ורק ברגע הזה יש חיים;
אנחנו ערים לדברים כהווייתם, וכך אנחנו לא מבטלים את החיים לשווא –
אנחנו לא שוקעים בזיכרונות, לא נסחפים בדמיונות, לא הולכים שולל אחר רעיונות,
אלא אנחנו חופשיים באמת לפגוש את כל הדברים ביראת כבוד לחיים:
אנחנו לומדים להעריך את המתנות של החיים כל עוד הן ישנן,
ללא היצמדות והיאחזות כאשר הדברים משתנים, והם כבר אינם –
וכך, בכל מצב, ממש כאן ועכשיו, יחד עם העובדות של חולי וזקנה, מוות ופרידה,
עדיין אפשר להיות באמת בחיים, חופשיים לאהוב ללא אפליה וללא תנאים:
(*) בדרך הטבע, אפשר להתעורר לחיים ברגע הזה –
אפשר להיות בשלום כאשר הדברים מופיעים וחולפים,
אפשר לפגוש בחמלה ובהכרת תודה את הקוצים ואת הפרחים,
אפשר להיות ערים ליופי, מבחוץ ומבפנים, בשמחת חיים;
בכל רגע מחדש אפשר להיות קשובים,
ולעזור גם לאנשים נוספים לאהוב את החיים –
ומה עוד אנחנו מבקשים?
מחבר הספר”בודהיצ’יטה: בדרך אל הרגע הזה”. היה נזיר בודהיסט תשע שנים, ולמד וחי בקהילתו של תיק-נהאט-האן (Thich Nhat Hanh), נזיר ומורה זן מווייטנאם, במשך שש שנים. כמו כן, הוא מתעמק בהגותו של קרישנמורטי (J. Krishnamurti) ולומד לאורה.
כיום מאיר חי בקרית טבעון, ומלמד את דרך קשב – הדרך הבודהיסטית בגישה לא-דואלית; זו אמנות החיים בתשומת-לב, היא מדיטציה של קשב גוף-נפש ברגע הזה, מדיטציה לא-דואלית כדרך חיים. הוא פוגש אנשים בסדנאות ומפגשים קבוצתיים, ומציע ליווי דרך גם ליחידים.
פריטים נוספים
הקלטת מפגש שבילים רבים דהרמה אחת: שמחה בבודהיזם זה ענין רציני
שהתקיים ב- 2 באוגוסט 2024 בהשתתפות: סנדיה בר-קמה, ד״ר אסף סטי אל-בר, ד״ר אסף פדרמן, שלמה בזם מנחים: אילן לוטנברג ואבי פאר ״כל שמחה שקיימת בעולם זה מקורה בשאיפה שאחרים […]
“דילמת הרועה” – על הגנה העצמית ושימוש בכוח במסורות הבודהיסטיות
לומד, מלמד ומתרגל בודהיזם טיבטי, מאהמודרה ודזוגצ’ן, תלמידו של קרמה צ’גמה רינפוצ’ה וסנגטרול רינפוצ’ה – שושלת הקגיו. מייסד MEDITATION FACTORY, מרכז בודהיסטי לתרגול ולימוד בהרצליה. *** הגנה עצמית היא […]
תקווה פחד ותרגול הדהרמה
פגש את הבודהיזם בשנת 1983, ומאז מחויבותו כלומד ומתרגל הלכה והעמיקה במסורת התהרוואדה ובמסורת הטיבטית בשנת 2003 היה שותף בהקמת תוכנית הכשרה תלת-שנתית ליועצים ברוח הדהרמה .(www.mindproject.com) במסגרת מכון ‘למה […]
לקום מהשבעה
מתרגל, ופוסע על הדרך מאז 1997 במסורת הוויפסנא והבודהיזם הטיבטי. חוקר דהרמה בת-זמננו, דהרמה מעורבת חברתית ואת המפגש בין ההגות הבודהיסטית לפילוסופיה המערבית. עבודת הדוקטורט שלו מציעה תפיסה חינוכית דיאלוגית […]
רוחניות בזמן מלחמה – מהסבל אל החופש
מורה לווִיפַּסַנַא, מיינדפולנס ודהרמה. מלמדת בארץ ובעולם משנת 2004. למדה ותרגלה עם מורים ידועים ברחבי העולם במסורת הוויפאסנא הבודהיסטית ובמסורת האי-שניות ההינדואיסטית. שהתה תקופות ארוכות במזרח ובמערב במנזרים ובמרכזי מדיטציה, […]