“שלושת הסלים” (שלושת האוספים של הקאנון הבודהיסטי…
כך שמעתי. בפעם אחת הבודהה[i] שהה בוַרַאנָאסִי, בחורשת הצבאים אשר באִיסִיפַטַנָה. שם פנה אל קבוצת חמשת הנזירים[ii] בדברים הבאים: נזירים, על היוצא מחיי בית לא לעסוק בשני קיצונים אלו. מהם השניים? ישנן הכְּמִיהַה[iii]והדבקות בחיפוש אחר הנאות חושים, אשר נחותות, נמוכות, המוניות, לא נאצלות וחסרות מטרה. וישנן הכמיהה והדבקות בעינויים עצמיים, אשר מכאיבים, לא אציליים וחסרי מטרה.
בהימנע משני קיצונים אלו הטַטְהָאגַטַה[iv] השיג הבנה עמוקה של דרך האמצע אשר פוקחת עיניים, גורמת להבנה, ומובילה לשלווה, לידיעה ישירה, להתעוררות, לנִיבָּאנַה[v].
ומהי דרך אמצע זו? זוהי הדרך האצילית בעלת שמונה האיברים[vi], כלומר: הבנה נכונה, כוונה נכונה, דיבור נכון, עשייה נכונה, אורח חיים נכון, מאמץ נכון, מודעות נכונה, ריכוז נכון. נזירים, זוהי דרך האמצע שהושגה על ידי הטטהאגטה אשר פוקחת עיניים, גורמת להבנה, ומובילה לשלווה, לידיעה ישירה, להתעוררות, לניבאנה.
נזירים, זו אמת האציליים – סבל[vii]: להיוולד זה סבל, להזדקן זה סבל, לחלות זה סבל, למות זה סבל, עצב ומרירות, כאב, מועקה וייאוש הם סבל, להיות במגע עם השנוא זה סבל, להיות מופרד מהאהוב זה סבל, לא לקבל מה שרוצים זה סבל, ובקצרה, חמשת מִצְרַפֵי האחיזה הם סבל.
נזירים, זו אמת האציליים – מקור הסבל: זוהי הכמיהה המובילה ללידה מחדש המלווה בתענוג ותאווה, שמוצאת הנאה פעם פה פעם שם. כלומר, כמיהה למאווים חושיים, כמיהה להיות, כמיהה לא להיות.
נזירים, זו אמת האציליים – קץ הסבל: זוהי ההעלמות המוחלטת וחידלון של כמיהה זו, עזיבה ונטישה שלה, שחרור ממנה, ניתוק ממנה.
נזירים, זו אמת האציליים – הדרך המובילה לקץ הסבל: זוהי הדרך הנאצלת בעלת שמונה האיברים, כלומר: הבנה נכונה, כוונה נכונה, דיבור נכון, עשייה נכונה, אורח חיים נכון, מאמץ נכון, מודעות נכונה, ריכוז נכון.
“סבל כאמת האציליים’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘סבל כאמת האציליים, חייבת להיחקר במלואה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘סבל כאמת האציליים, נחקרה במלואה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘מקור הסבל כאמת האציליים הוא זה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘מקור הסבל כאמת האציליים חייב להינטש’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘מקור הסבל כאמת האציליים ננטש’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘קץ הסבל, כאמת האציליים, הוא זה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘קץ הסבל, כאמת האציליים, חייב להחוות’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘קץ הסבל, כאמת האציליים, נחווה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘הדרך המובילה לקץ הסבל, כאמת האציליים, היא זו’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘דרך זו המובילה לסיום הסבל, כאמת האציליים, חייבת להתממש’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
‘דרך זו המובילה לסיום הסבל, כאמת נאצלת, התממשה’: כך הייתה ההתפקחות, הידיעה, התובנה, התגלית, האור שעלו בי בנוגע לדברים אשר לא נשמעו קודם.
נזירים, כל עוד ראייתי של ידיעת המציאות כפי שהיא באמת לא הייתה מספיק ברורה ומזוככת בשנים-עשר אופנים, בשלושה היבטים של כל אחת מארבע אמיתות האציליים האלו, לא טענתי לגילוי העֵרוּת המלאה, שהיא הנעלה ביותר בכל העולם עם הישויות השמימיות, השדים[viii] והברהמות[ix], עם הפרושים והברהמינים, עם המלכים ובני האדם. אך ברגע שראייתי של ידיעת המציאות כפי שהיא באמת, הייתה מספיק ברורה ומזוככת בשנים-עשר אופנים, בשלושה היבטים של כל אחת מארבע אמיתות האציליים האלו, אז טענתי לגילוי העירות המלאה שהיא הנעלה ביותר בכל העולם עם הישויות השמימיות, השדים והברהמות, עם הפרושים והברהמינים, עם המלכים ובני האדם.
הידיעה והראייה עלו בי כך: שחרורי לא ניתן לערעור, זוהי הלידה האחרונה, מעתה לא תהיה עוד לידה.
כך אמר הבודהה וחמשת הנזירים היו מרוצים ושמחים מדבריו.
כעת, בעת שנאמרו הדברים, הופיעה בתודעתו[x] של קוּנְדַנְיָה המכובד ראיית הדהמה המושלמת וחסרת הדופי: ‘כל שנוצר, נתון לחידלון’.
משגלגל הדהמה הונע על ידי הבודהה, בארץ האלים נשמעה הקריאה: ‘בוראנאסי, בחורשת הצבאים אשר באיסיפטנה, גלגל הדהמה הנעלה הונע על ידי הבודהה, ולא יוכל להיעצר על ידי נזיר, ישות, שד או כל יצור שמיימי גבוה אחר בכל העולמות’
משנשמעה הקריאה בארץ האלים, בששת גני העדן של ספירות החושים העבירו כל האלים בתגובה את הקריאה למעלה עד שהגיעה לעולם השמיימי הגבוה בספירת החומר הטהור. וברגע שהגיעה הקריאה לעולם השמיימי הגבוה, כל עשרת אלפי רחבי העולם רעדו והזדעזעו ושקשקו ואור בלתי ניתן לשיעור העולה על טבע הישויות השמימיות עצמן נראה בכל העולם.
אז הבודהה אמר: ” קונדניה באמת יודע! קונדניה באמת יודע!”. וכך הנזיר המכובד קיבל את השם אַנְיַיה קוּנְדַנְיַה – קונדניה אשר יודע.
[i] הבמקור ‘בהגווה’ (Bhagava)– הנעלה, המבורך, כינוי כבוד לבודהה
[ii] במקור: ‘בהיקהו’ (Bhikkhu)- נזיר בודהיסטי, מילולית: ‘אדם שחי מנדבות’.
[iii] כמיהה – Tanha, מילולית: צמא.
[iv] טטהאגטה – Tathàgata – הכינוי בו הבודהה התייחס לעצמו. מילולית: ‘זה שכך בא’ או ‘זה שכך הלך’.
[v] ניבאנה – Nibbàna (סנסקריט: Nirvàna, נירוואנה) – מילולית: דעיכה, חידלון, כיבוי [אש התשוקה].
[vi] הדרך הנאצלת בעלת שמונה האיברים – (ariyo aññhaïgiko maggo), דרך התרגול על פי תורת הבודהה.
[vii] דוקהא (Dukkha),סבל, כאב, חוסר היכולת להיות מסופק לגמרי.
[viii] מארה (Màra), שם כולל לישות הרוע והפיתוי.
[ix] ברהמה (Brahma) – ישויות המתקיימות בספירות החומריות והלא חומריות
[x] תודעה (Citta, אנגלית: Mind).
פריטים נוספים
מתוך הדרשה על ייצוב תשומת הלב
וכן, נזירים, הנזיר המתבונן בתופעות שוהה בתופעות ביחס לשבעת איברי החוכמה (bojjhaṅga[1]). וכיצד, נזירים, הנזיר המתבונן בתופעות שוהה בתופעות ביחס לשבעת איברי החוכמה? כאן, נזירים, כאשר יש בו את איבר […]
מתוך הדרשה על ההדרכה הארוכה לראהולה
ראהולה, תַרגֵל מדיטציה בדומה לאדמה. כאשר אתה מתרגל מדיטציה בדומה לאדמה, מגע נעים ומגע לא-נעים אינם משתלטים על התודעה ותופסים בה אחיזה, ואינם נשארים ומתקבעים בה. כשם שאנשים משליכים על […]
בתי הקדשה
לוּ כל בעלי התודעה, כל הסובלים בגופם ובנפשם יזכו באוקיינוס של אושר ושמחה בזכות חסד זה שצברתי. לו לא יסבול איש יחלה או יעשה רע לא יפחד ולא ימעיט […]
הדרשה אודות האהבה (Metta-sutta)
לאחר שהבין את המקום השקט, אותו יש לקיים בראש ובראשונה על-ידי פעילות מיטיבה – עליו להיות מסוגל, ישר, נכון, בעל דיבור טוב, רך וללא יוהרה, שבע רצון, אחד שקל […]
סוטרה סדאקה
שמעתי שפעם המבורך גר בין הסומבהאנים. ישנה עיר סומבהאנית הנקראת סדאקה. שם פנה המבורך אל הנזירים ואמר “נזירים!”. “כן, אדוני” ענו הנזירים. המבורך אמר: “פעם, נזירים, לוליין במבוק העמיד מוט […]