התרגום הטיבטי למילה בסנסקריט גורו. זהו הכינוי…
חלק א’ – המקום של האושר הנפלא
פעם שמעתי מילים אלו של הבודהא כאשר הוא שהה בשראבאסטי, במנזר אנאתאפינדיקא שבחורש ג’אטא. באותו הזמן היתה עם הבודהא קהילה של 1,250 נזירים, כולם ארהאטים, וביניהם הידועים ביותר מבין תלמידיו הבכירים, כולל שאריפוטרא, מאהאמודגאליאיאנא, מאהאקאשיאפא, אנאנדא, ורבים נוספים. נכחו גם בודהיסאטבות בעלי שיעור-קומה כמו מאנג’ושריוהרבה בודהיסאטבות דגולים נוספים, כמו גם אינדרא ואינספור אלים.
יום אחד, הבודהא קרא אליו את שאריפוטרא ואמר, “אם תלך מפה בכיוון מערב ותעבור מבעד למאות אלפי מיליונים של עולמות נעורים, תגיע לעולם הנקרא ‘אושר נפלא’. בעולם זה ישנו בודהא בשם ‘אמיטאבהא’, שברגע זה ממש מלמד את הדהרמא”.
“שאריפוטרא, למה מקום זה נקרא ‘אושר נפלא’? מכיון שהאנשים החיים שם אינם צריכים לסבול כלל. הם תמיד נהנים מסוגים רבים של אושר. לפיכך, המקום נקרא ‘אושר נפלא'”.
“בנוסף, שאריפוטרא, מסביב למקום של האושר הנפלא ישנם שבעה נדבכים של מעקים, שבע שכבות של רשתות פרושות ושבע שורות של עצים, כולם עשויים מארבעת הסוגים של אבני-החן היקרות. לפיכך, המקום נקרא ‘אושר נפלא'”.
“בנוסף, שאריפוטרא, במקום של האושר הנפלא ישנם אגמים רבים של שבע האבנים היקרות, מלאים במים של שמונה המידות הטובות. בקרקעית כל אגם יש חול זהוב טהור, ועל החופים ישנם שבילים מדורגים של זהב, כסף, אבן ירקן, ובדולח. מעל שבילים אלו ישנם אינספור היכלות אשר בנויים ומקושטים בזהב, כסף, אבן ירקן, בדולח, אם הפנינה, ברקת אדומה, ואבן קוורץ ורודה”.
“בנוסף, שאריפוטרא, באותם האגמים ישנם פרחים של לוטוס, גדולים כגלגלי עגלה. הלוטוסים הכחולים קורנים בהילה של אור כחול, הלוטוסים הזהובים קורנים בהילה של אור זהוב, הלוטוסים האדומים קורנים בהילה של אור אדום, והלוטוסים הלבנים קורנים בהילה של אור לבן. ניחוח הלוטוסים עדין, נפלא, מתוק וטהור”.
“זהו יופיו של המקום של האושר הנפלא,
אותו מקשטות ומפארות מעלות ומידות טובות”.
“בנוסף על כך, שאריפוטרא, במקום נעור זה האנשים תמיד יכולים לשמוע קולות של מוזיקה שמימית, והאדמה עשויה זהב טהור. בכל שעות היום והלילה יורד גשם של פרחים מהשמיים, ובכל בוקר כל התושבים לוקחים סלי בד וממלאים אותם בפרחים נפלאים על-מנת להגיש אותם כמנחות לכל הבודהות החיים באינספור ארצות נעורות אחרות. וכאשר מגיע זמן ארוחת הצהריים כולם חוזרים למקום של האושר הנפלא, ולאחר האכילה הם מתרגלים תשומת-לב בהליכה”.
“בנוסף, שאריפוטרא, במקום של האושר הנפלא תמיד אתה יכול לראות סוגים רבים של ציפורים במגוון צבעים נפלאים, כמו עגורים לבנים, טווסים, תוכים, אנפות, קוקיות ופסיונים בעלי שני ראשים. ציפורים אלו שרות בקולות מתוקים והרמוניים במשך כל שעות היום והלילה. בשירת הציפורים ניתן לשמוע שיעורים אודות דלתות דהרמא שונות, כגון חמש היכולות, חמשת הכוחות, שבעת גורמי ההארה ושמונה הפנים של הדרך הנעלה. וכאשר התושבים שומעים תורות אלו בשירת הציפורים הם אוספים ומבססים את ליבם, והם שבים לתרגל תשומת-לב לבודהא, לדהרמא ולסנגהא”.
“שאריפוטרא, אל תחשוב שהציפורים במקום של האושר הנפלא נולדו עקב מעשים מוטעים בעברן. למה? מכיון ששלושת הנתיבים האפלים – ‘אימה וייסורים’, ‘רוחות רפאים’, ו- ‘חיות יצרים’ – אינם קיימים בארצו של אמיטאבהא. ולא רק הם עצמם אינם קיימים – בארצו של אמיטאבהא אפילו השמות של שלושת הנתיבים האפלים אינם קיימים! ציפורים אלו הן התגלויות של הבודהא אמיטאבהא, כך שקולה של הדהרמא יישמע בכל מקום בארץ”.
“שאריפוטרא, במקום נעור זה, כאשר רוח קלה נושבת ומניעה את שורות העצים ואת רשתות אבני-החן, כולם שומעים קולות נפלאים כאילו מאה אלף כלי נגינה מנגנים יחדיו את אותה המנגינה בהרמוניה שלמה. כך, באופן טבעי, הם שבים לתרגל תשומת-לב לבודהא, לדהרמא ולסנגהא”.
“זהו יופיו של המקום של האושר הנפלא,
אותו מקשטות ומפארות מעלות ומידות טובות”.
“ומהי הסיבה, שאריפוטרא, שהבודהא נקרא ‘אמיטאבהא’? מכיון שהוא אור אינסופי שיכול להאיר את כל העולמות בעשרת הכיוונים ללא כל הפרעה, באור ובזוהר שלעולם אינם באים אל סופם. לפיכך, הוא נקרא ‘אמיטאבהא'”.
“בנוסף, שאריפוטרא, משך חייו של אמיטאבהא, כמו גם משך החיים של כל התושבים החיים במקום נעור זה, הוא אינסופי ונמשך אינספור עידנים. לפיכך, הוא נקרא ‘אמיטאבהא'”.
“בנוסף, שאריפוטרא, הבודהא אמיטאבהא הגשים הארה לפני עשרה עידנים. במשך זמן זה, מספר תלמידיו השומעים שהשיגו מעלת ארהאט הוא אינסופי. לא ניתן למנותם, כה גדול הוא מספרם. גם מספר הבודהיסאטבות במקום נעור זה הוא אינסופי”.
“בנוסף, שאריפוטרא, כל מי שנולד במקום של האושר הנפלא ניחן באופן טבעי במעלת ‘אין חזרה’, ורבים מבין התושבים החיים שם ישיגו מעלת בודהא בחיים אלו ממש. כה גדול הוא מספרם עד שלא ניתן למנותם. רק המונח ‘אינסוף’ יתאר את מספרם”.
“זהו יופיו של המקום של האושר הנפלא,
אותו מקשטות ומפארות מעלות ומידות טובות”.
חלק ב’ – לידה נפלאה והתעוררות נעלה
“בנוסף על כך, שאריפוטרא, כאשר החיים במקומות אחרים שומעים אודות המקום של האושר הנפלא הם צריכים לעורר בליבם את השאיפה הנעלה ללידה במקום שכזה. למה? מכיון שכל הנולדים במקום שכזה יוכלו להיות ביחד עם כל-כך הרבה מתרגלים נעלים. כל מי שנולד במקום שכזה ניחן בשפע של מעלות ומידות טובות, שורשים איתנים ותנאים תומכים”.
“לפיכך, שאריפוטרא, כאשר גברים ונשים ממשפחות טובות שומעים אודות הבודהא אמיטאבהא, הם צריכים לקרוא בשמו בתשומת-לב. הם צריכים לקרוא בשמו בלב שלם, בנפש מקובצת ואסופה, נפש שאינה מבולבלת או פזורה, במשך יום, יומיים, שלושה, ארבעה, חמישה, שישה או שבעה ימים. וכאשר הם יעברו מן העולם הם יראו את הבודהא אמיטאבהא ואת כל קהילתו הנעלה ממש לנגד עיניהם. הם ישכנו באחדות-שלמה, בנפש מקובצת ואסופה, נפש שאינה מבולבלת או פזורה, וכך הם יגשימו לידה נעלה במקום של האושר הנפלא”.
“שאריפוטרא, בגלל שראיתי את היתרונות העצומים ואת התועלת הגדולה של לידה במקום שכזה, אני קורא לכל המאזינים לעורר בליבם את השאיפה ללידה נעלה במקום של האושר הנפלא”.
“שאריפוטרא, כשם שעכשיו אני משבח את התכונות הטובות ואת המעלות הנעלות של הבודהא אמיטאבהא, תכונות ומעלות שלא ניתן להעריכן במידה נאותה, כך ישנם מכל עבר – במזרח, בדרום, במערב, בצפון, למעלה ולמטה – בודהות אינספור, כחול אשר על שפת הים, וכל אחד מהם שוכן בעולמו הנעור, חובק עם לשונו הארוכה את כל העולמות, ומודיע בכנות שלמה: “החיים בכל העולמות, עליכם לבטוח בדרשה זו, אותה כל הבודהות ביקום כולו משבחים בלב שלם, ובה כל הבודהות תומכים בתשומת-לב”.
“ומהי הסיבה, שאריפוטרא, שכל הבודהות משבחים דרשה זו בלב שלם ותומכים בה בתשומת-לב? הסיבה היא שכאשר בנים ובנות של משפחות טובות שומעים דרשה זו ומתרגלים ומיישמים אותה בלב שלם, וכאשר הם שומעים את שמו של הבודהא אמיטאבהא וממשיכים לקרוא בשמו בתשומת-לב, הם יזכו בתמיכתם של כל הבודהות ובתשומת-ליבם, והם ישיגו התעוררות במעלה נעלה ממנה לעולם אין חזרה”.
“לפיכך, שאריפוטרא, עליך לבטוח בדברי ולקבל אותם, כמו גם את דבריהם של הבודהות כולם”.
“שאריפוטרא, כאשר מישהו כבר עורר בליבו את השאיפה ללידה נעלה, שואף עכשיו או ישאף בעתיד להיוולד בארצו של הבודהא אמיטאבהא, באותו הרגע ממש בו הוא מביע את שאיפתו הוא כבר משיג התעוררות במעלה נעלה ממנה לעולם אין חזרה, והוא כבר שוכן בארצו של הבודהא אמיטאבהא. אין כל צורך בלידה שם – בעבר, בהווה או בעתיד – על-מנת שהוא יגיע אל המקום של האושר הנפלא”.
“שאריפוטרא, בעוד אני משבח את התכונות הנעלות, הבלתי נתפסות, של כל הבודהות, הבודהות גם הם משבחים את תכונותי הנעלות, הבלתי נתפסות, ואומרים: “נדיר מאד הוא הבודהא שאקיאמוני, וביכולתו להגשים משימה נדירה וקשה. הוא שוכן בעולם הזה, המלא בסבל ובחמש הטומאות – העבותות העכורות של ‘זמן’, של ‘השקפות’, של ‘חולשות וחסרונות’, של ‘יצורים חיים’ ושל ‘משך חיים’ – ועדיין הוא יכול להגשים התעוררות במעלה נעלה ולמסור לחיים כולם דלתות של דהרמא בהן הם מתקשים להאמין אם אין להם כל הכנה או כאשר הם שומעים עליהן לראשונה”.
“שאריפוטרא, עליך להבין שכדי להשאר בעולם הזה, המלא בחמש הטומאות, ויחד עם זאת להגשים התעוררות במעלה נעלה ולמסור לחיים כולם דלתות של דהרמא בהן הם מתקשים להאמין, כמו דלת הדהרמא של לידה נעלה במקום של האושר הנפלא, זו אכן משימה נדירה וקשה”.
כך לימד הבודהא. הנזיר הנכבד שאריפוטרא וכל שאר הנזירים, הבודהיסאטבות, האלים, המלאכים וכל האחרים, כולם שמעו את תורתו של הבודהא, קיבלו אותה בשמחה ובאמונה, קדו בכבוד ובהוקרה, ונפרדו לשלום.
SukhavatiVyuha Sutra, Taisho Revised Tripitaka 366
(the Discourse on the Land of Great Happiness)
פריטים נוספים
מתוך הדרשה על ייצוב תשומת הלב
וכן, נזירים, הנזיר המתבונן בתופעות שוהה בתופעות ביחס לשבעת איברי החוכמה (bojjhaṅga[1]). וכיצד, נזירים, הנזיר המתבונן בתופעות שוהה בתופעות ביחס לשבעת איברי החוכמה? כאן, נזירים, כאשר יש בו את איבר […]
מתוך הדרשה על ההדרכה הארוכה לראהולה
ראהולה, תַרגֵל מדיטציה בדומה לאדמה. כאשר אתה מתרגל מדיטציה בדומה לאדמה, מגע נעים ומגע לא-נעים אינם משתלטים על התודעה ותופסים בה אחיזה, ואינם נשארים ומתקבעים בה. כשם שאנשים משליכים על […]
בתי הקדשה
לוּ כל בעלי התודעה, כל הסובלים בגופם ובנפשם יזכו באוקיינוס של אושר ושמחה בזכות חסד זה שצברתי. לו לא יסבול איש יחלה או יעשה רע לא יפחד ולא ימעיט […]
הדרשה אודות האהבה (Metta-sutta)
לאחר שהבין את המקום השקט, אותו יש לקיים בראש ובראשונה על-ידי פעילות מיטיבה – עליו להיות מסוגל, ישר, נכון, בעל דיבור טוב, רך וללא יוהרה, שבע רצון, אחד שקל […]
סוטרה סדאקה
שמעתי שפעם המבורך גר בין הסומבהאנים. ישנה עיר סומבהאנית הנקראת סדאקה. שם פנה המבורך אל הנזירים ואמר “נזירים!”. “כן, אדוני” ענו הנזירים. המבורך אמר: “פעם, נזירים, לוליין במבוק העמיד מוט […]